Îmi puteți semna aici, vă rog?
Ok. Bine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Bună, Will. Un colet pentru tine.
Nu cred că cineva își poate imagina în ziua nunții
că poate face parte din cei 46% care nu vor fii fericiți niciodată.
Will?
Tocmai am auzit că am luat contul Quaker Oats.
Ocazie bună. Trebuie să fii foarte încântat.
Oricum,
Nu m-am gândit niciodată să-mi petrec ziua
săptămâna lunile doar lucrând într-o agenție de reclame
încercând să fac copii să mănânce Captain Crunch sau Froot Loops.
Dar joia și vinerea sunt zilele mele favorite.
Plec de la lucru mai devreme și o iau pe fiica mea, Maya, de la scoală
Acum, am un sentiment minunat când găsesc piesa cea mai bună din zi
Și astăzi, am găsit melodia absolut perfectă.
Târfele, pot să mă pupe-n...
Cealaltă melodie perfectă.
Desigur, Poate.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Dar câteodată, nu contează cât de bine îți pregătești lista,
acolo nu găsești ceea ce ți-ai plănuit tu.
- Haide, haide! - Hei, ce se întâmplă?
Will, Știai că astăzi au ore despre ce înseamnă să faci sex?
Nu sunt prea tineri pentru asta?
- Yeah! A fost un dezastru total. - Măcar au început să-și citească.
Cărțile lor!
"Cam 250 de milioane de spermatozoizi sunt ejaculați
"și pornesc într-o lungă călătorie înspre țara făgăduita !
"O sută de milioane o șterg instantaneu..."
O să o găsesc pe Maya.
Încă faci sex cu tata?
- Despre ce vorbești? - Faci?
- Știi, o să mergem acasă și o să vorbim... - Să știi că da?
- O să mergem acasă și o să vorbim despre asta. - Te urăsc, te urăsc!
Nu mai trage de mine ! Încerc să ceva să ies din situație!
Trebuie să vorbim.
Ce înseamnă când un bărbat își scoate penisul din pijama
și și-l bagă în vaginul femeii...
Ok, dar Doamna Gallagher nu a zis chiar "băgat".
- Da. - Oh.
Dar ce eu nu înțeleg,
Sora lui Sammy Boigon a zis că a fost un accident.
Vreau să zic, cum poți accidental să-ți bagi penisul în vagin... Hi, Luis.
- Hei. - Cum poți accidental...
Nu mai zice "penis" și "băga" Spune doar "Clopoțel" sau "mic-mic."
Ceva tăiat.
- Explică-mi cum Sammy a fost un accident. - E complicat.
- Penis ! Penis. - Ok. Bine, destul.
Ok, ei...
Nu este ca atunci când tata aluneca pe o coajă de banană.
Accidentul este ca mama lui Sammy a rămas gravidă.
Iar ei nu vroiau un copil, Atunci de ce au făcut sex?
Asta e o întrebare bună.
Cred că ai putea să zici au repetat o greșeală.
- Eu am fost un accident? - Nu.
- Am fost, nu-i așa? - Nu.
Tu ai fost complet și în totalitate propusă. Știu exact când ai fost pusă acolo.
Cred că ar trebui să-mi spui povestea ta și a mamei.
de ce continui să spui "mama mea" ca și cum nu ai întâlnit-o niciodată?
Păi, pentru că acum sunteți divorțați,
este a mea, nu a voastră.
- Așa e nu? - Spune-mi ce s-a întâmplat.
Și să fie povestea adevărată, nu aia, "Oh, ne-am întâlnit, ne-am îndrăgostit,
"și ne-am decis să luăm toată dragostea
"și să întemeiem o familie și așa ai apărut tu."
Știi ceva ? Am să-ți spun povestea reală, povestea adevărată
cum eu și mama ta ne-am întâlnit.
- Când am să fiu destul de mare. - Da.
- Uite. Știu că iubirea nu este corectă. - Chiar?
Chiar.
Ai avut o altă iubită înainte să o întâlnești pe ea?
Haide, zi-mi adevărul.
Am avut două iubite pe bune.
Apoi o alta, o cunoștință a altei femei pe care am întâlnit-o.
Știi.
Ce?
Care este cuvântul la băieți pentru târfa?
Încă nu au inventat unul, dar sunt sigur că lucrează la asta.
Ești vegetariană săptămâna asta sau nu?
- Da, sunt. - Minunat.
Stai să ghicesc tu nu ai fost primul ei iubit.
Poate a fost un băiat din vecini, sau poate a fost unul rău.
Sau poate
tu ai fost iubitul pentru cea mai lungă perioadă,
apoi chiar când tu ai vrut să-ți bagi penisul
la o altă în vagin...
Ok. Noapte bună, Maya.
... ai realizat că mama a fost unică pentru tine!
Culcarea!
Încă trebuie să-mi spui povestea cum te-ai îndrăgostit de ea.
M-am îndrăgostit de ea pentru că ea era deșteaptă și frumoasă și amuzantă.
Și acum este proastă și urâtă și plictisitoare?
- Bineînțeles că nu. - Atunci care e problema?
- E complicat, Maya. - Totul cu tine este complicat.
Pariez că în timp ce-mi spuneai povestea, ai realizat că nu este așa de complicată.
De asta tu o iubești.
Știu că este greu pentru tine, dar gândește-te?
De asta-ți spun povestea asta și am să fac totul bine?
Și dacă nu merge așa.
Poate merge, poate nu. Spune-mi și vom afla.
Nu. Jocul s-a încheiat. Culcarea.
Nu, nu timpul de culcare! Este timpul să-mi spui povestea adevărată!
- Maya. - Trebuie să știu!
Trebuie să știu.
Bine ! Bine!
Am să-ți spun povestea.
- Dar nu am să-ți spun cum e mama ta. - Bine.
Doar ca să-ți faci o idee despre ce să întâmplat.
- Bun. - Și am să schimb toate numele
și unele fapte, dacă o să decid ce este corect.
- Și apoi vom vedea cât de deștepta ești. - Îmi place. Este ca o poveste/mister.
- Minunat. Sună bine. Ești gata? - Nu.
Nu.
- Ai tot timpul. - Am.
- Știu că ai. - Stai aici.
- Perna prințesei? - Mulțumesc.
- Ești gata. - Ok.
Sunt gata.
A fost odată ca niciodată,
înainte de e-mail-uri și celulare și emisiuni TV reality show,
în 1992 mai exact, într-un mic oraș numit Madison, Wisconsin,
în care trăia o tânără pe nume William Hayes.
- Hei, Will, omule, La Mulți Ani. - Hei, da și ție.
Acum, acest tânăr bărbat era adânc, adânc îndrăgostit de scumpă lui colega.
Hai să-i spunem...
- Emily! - Emily!
Emily!
- Hei. - Hi.
Zece, nouă, opt...
Hei, ghici cine va fii cel mai norocos bărbat de pe pământ în următoarele 4 secunde?
Tu.
... doi, unu!
La Mulți Ani!
Erau cuplul perfect.
Cu excepția că nu înțeleg cum acest tânăr bărbat
care s-a despărțit de mama ta, de altfel trebuie să știi
avea un mare vis, un vis incredibil de stânjenitor.
Toate bune
Pentru Președintele Statelor Unite ale Americii,
William
Matthew
Hayes.
Vroiai să fii Președinte?
Doar, nu înțeleg de ce trebuie să lucrezi pentru Clinton în New York.
De ce nu poți să lucrezi pentru el aici în Madison?
Păi, pentru că ei nu au nevoie de mine aici. Au nevoie de mine în New York.
Au nevoie de el, Em. Will este omul. Nu-mi vine să cred că-l lași să plece.
Vreau să zic, tu nu știi despre fetele din New York?
Pe lângă că sunt fierbinți, nu au nici o problemă cu a face sex,
pe de altă parte, am total respect.
- Dacă Charlie are dreptate? - Charlie nu are niciodată dreptate.
- Are retard la toate funcțiile. - Sunt îngrijorată ca New York-ul te va schimba.
- Schimbarea poate fii bună. - Dacă ne schimbăm împreună.
Atunci, ne vom schimba împreună.
Ok ? Sunt două luni în New York. Mă voi întoarce înainte să realizezi.
Pe lângă asta, avem un plan, nu?
Cealaltă chestie e că nu-mi vine să cred că te riști să o lași pe Emily aici cu mine,
că-ți spun eu, întotdeauna am avut un gând pentru tine...
Și nu am avut niciodată scrupule.
Stai ! Aproape am uitat. Ai primit asta de la Summer.
Este singura fată pe care o știu în New York.
- Vrei să o întâlnești. - Summer Hartley?
- Da. Da. - Asta este numele ei?
Era în programul meu de schimb la Cambridge
și toți băieții vroiau să o pună cu ea și probabil vroiai și tu.
Poate ar trebui să îi scrii.
- Asta ar putea fii o bune idee. - Nu.
Ce este asta?
Ceva ce ar fi trebuit să-i trimit cu mult timp în urmă.
Te iubesc, William Hayes.
Ok. Du-te, du-te, du-te. Du-te și fii magnific.
Emily suna ca și cum ar fi fost făcută să fie o mamă bună.
- Doar că nu știu dacă este mama mea. - De ce?
Toată lumea știe că iubita
de la începutul poveștii întotdeauna este părăsită.
Ceea ce înseamnă poate că Summer Hartley este mama mea.
niciodată nu voi uita aceea zi.
Eram acolo, traversând orașul la care întotdeauna am visat
să lucrez în campanie asta credeam din toată inima mea.
Și înainte de toate, am intrat în priză cu toate,
cu campania pentru a arata cât de magnific eram.
Și apoi am scris discursul,
și apoi am venit cu strategia și după aceea...
Will Hayes?
- Hei. Gareth Henderson. - Tu ești Gareth.
- Hei, cum ești? - Încântat. Ne plimbam, Hayes.
Mi-am adus C.V. și câteva discursuri scrise pentru Deputatul Sweeney.
Fantastic. Nu pot întârzia prin a verifică astea în abundentul meu timp de pierdut.
Între timp, uite ce fel de cafea și cornuri să aduci la ședința
Am nevoie de el pe săturate imediat.
Stai!
Vrei ca eu să aduc cafeaua?
Uneori sunt momente în viața noastră, când ducem cafeaua. E timpul tău. Haide.
Continuă să circuli, Hayes.
Să avem cafeaua aici înainte de 10:00, sau Arthur mă va omorî!
Asta înseamnă că va trebui să te omor. Dacă nu ești omorât înainte, Hayes.
- Ar trebui să știi asta. - Ce e asta?
Este un telefon celular
Și să dau de tine oriunde, orișicând, pentru orice.
- Poate cineva să-mi dea o aspirină, vă rog? - Grijă!
Mă bucur să te avem la bord, Hayes!
- Hi. - Ce ? Hi.
Peste patru săptămâni de acum, sunt votările pentru Statul New York
vor alege următorul candidat Democratic nominalizat pentru Președinte.
Acum, dacă Bill Clinton câștiga,
Vreau să înțelegeți toți ca aceasta poate fii un rezultat direct
al încredințării și energiei fiecărei persoane din această cameră.
Și vreau să spun. Aceasta este un fapt.
Acum, la ce este important de muncit.
Deci fiecare și toți laolaltă...
Ce facem aici?
Este noul băiat.
- Hei. - Hei, este băiatul cu igienică?
- Pot să primesc un pachet de Morley Red, vă rog? - 3.25.
3.25 ? Astea costă $2.15 în Madison, Wisconsin.
Atunci du-te înapoi în Madison.
- Nu uita să-mi scrii. - Chiar așa. Nu uita să-mi scrii.
Stai ! Stop. Oprește-te chiar aici !
Fumezi?
No...
Ba da.
Dar nu am crezut că trebui să-ți spun asta.
Ascultă. Am fost tânăr și am fost prost și nu mai fumez de ani.
Promiți.
Mai este și altceva ce ar trebui să știu?
Probabil nu.
- Pot primi 10 copii? - Pune-le într-o folie.
Nu, sunt pentru Arthur. Am nevoie de ele, cam cu 15 minute în urmă.
Deci dacă nu te deranjez...
Tu ești băiatul cu igienică.
Stai. Cine-i asta? - Este April.
Da. Eu sunt, În principiu, băiatul cu hârtia de toaletă,
dar simte-te liberă să mă chemi băiatul cu cornul și cafeaua.
Sau Todd la darea de seamă îmi zice Crystal, ceea ce sunt mai mult ca sigur că e nume de fată.
- Câte copii vrei? - Zece. Te rog.
- Astea? - Da, astea două.
Cum ai devenit susținătoarea lui Bill Clinton?
Nu sunt. E o chestie de bani. Plătesc 12 pe oră,
este mai bine decât bonă, adică ceea ce fac este deja prea mult.
Ești Democrată, așa-i?
De ce trebuie ca să fie cineva democrat sau republican?
Eu mă lupt cu o mașină de copiat.
Nu, stai. Ești independentă, nu-i așa?
Sunt nimic. De ce e obligatoriu să fii ceva?
De ce să nu pot să zic o opinie despre orice oricând?
Adică, pe bune, ce pot să știu despre sistemul de rachete
Sau Securitatea socială, sau despre taxe?
Sau despre dreptul civil sau dreptul femeilor?
O femeie are dreptul să facă ceea ce vrea cu corpul ei ? Ce zici de asta?
Fac ceea ce vreau cu corpul meu.
Asta-i apatic.
- Eu nu sunt apatic. - Ba da, ești.
Nu sunt. Ce știu e ca acești bărzăuni pentru care lucrezi,
nu-i interesează de nimic altceva decât de ambițiile lor.
Asta-i absolut neadevărat.
Crezi că tipul ăsta, Bill Clinton, va face o mare diferență?
- Da. - Ce va face este deja inevitabil.
- Ok, aici te înșeli. - Nu mă fă să-ți prind o clemă în cap!
Te înșeli. El va face diferența cu Afroamericanii.
Va face diferența cu femeile. El prinde femei.
- Doamne. - Vreau să zic, uite ce record are în Arkansas.
Citește planul lui la sănătate. Citește planul lui în educație.
- Ok, sau nu. Știu, da. - Oh, Doamne, Scuze.
- Da, Scuze.
- Chiar îmi pare rău. - Da. Nu-i nimic.
Trezit în noua America.
- Te cred. - Asta devine chiar interesant.
- Bine. Mai convins. Ești nimic. - Sunt nimic.
Deci sunt aici să repet în fața tuturor...
Hei ! Ascultă ! Ochii sus, Toată lumea!
Da, am fost iubita lui Bill Clinton timp de 12 ani.
Hei, cineva să-l oprească.
În ultimii patru ani am mințit presa despre relație să-l protejez.
Adevărul e, îl iubesc.
Acum el mi-a spus să neg.
Ei bine, sunt sătulă de toate înșelăciunile și sunt sătulă de toate minciunile.
Ai dreptate un lucru. Cu siguranță prinde femeile.
- Asta a fost mișto. - Ceau, băiatu cu igienică.
Ceau, fata copiator.
Oh, Doamne. Nu se termină niciodată.
Ei doar continuă să repete încă și încă și încă odată.
Va sări în aer totul. - Exact.
Oamenilor chiar nu l-e pasă de chestia asta.
- Asta-i chestia. - Ceea ce nu înțeleg,
am auzit că Bush are o amantă.
Toată lumea vorbește și ce este ok pentru el dar nu pentru Clinton?
E murdară.
Vreau să zic, freza ei rebela îi da motiv să-l vrea pe Clinton.
Mare lucru. Oricine are slăbiciuni, știi?
Acele crocante roșcate cu ale lor unghii lungi și false?
- Asta-i cei place lui Tata. - Doar să fie murdară.
Gareth, tu ești irecuperabil respingător.
Hei. Asta e coincidență. Iubesc femeile care zic "irecuperabil respingător"
Tu știi ce-mi place mie?
Îmi plac brunetele cu păr lung cu pantofi cu toc cui.
Nu știu de ce. Sunt ca Kryptonita pentru mine.
Am pățit odată și eu.
Am o chestie pentru băieții care au și ei o chestie pentru mine.
Tu chiar vrei asta. Vreau să propun un toast.
De acord cu asta.
- Lui Bill și slăbiciunilor lui. - Da.
- Lui Bill. - Lui Bill.
Alo?
Hei ! Eu sunt!
- E acea Emily? - E acea Emily?
- Hi, Emily! - Hi, Emily!
Ce e zgomotul ăla?
Nimic. Doar câțiva idioți cu care lucrez și norocul meu
pentru că ei nu au o frumoasă iubita căruia să-i fie etern devotat!
Ești beat.
Ești frumoasă.
- Ești înfierbântat. - Poate ai dreptate.
Emily ? Hai la New York.
O să-ți placă aici. Este agitație, oameni. E uimitor.
Oaa, chiar ai zis "agitație"? Will, chiar ai zis "agitație".
Ce?
Tu n-o să te-ntorci niciodată.
Hei, haide acum. Vreau să vii doar pentru weekend.
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Ai sunat-o pe Summer?
Nu. I-am lăsat un mesaj. Nu mi-a răspuns înapoi.
Hei. Ești bine?
Da. Sunt doar puțin singură,
și sunt înnebunită de dorul tău, este foarte greu.
Da. Știu ce zici.
- Hei. Ce faci? - Domnule McCormack.
Haide, Ești cu pachetul ăsta în mâna de aproape o săptămână.
Cum a fost restul serii? Cu succes, Am reușit.
Oh, Dumnezeule. Sunt într-o mare problemă. Iubesc fata asta!
Știi, de obicei e un lucru bun.
E greu de crezut să pot prinde electoratul, ca primul Președinte negru
fără să am pe Julia Roberts la braț când sărbătorim.
Asta e o impresionantă eroare mentală, Russ,
Apăruta le ora unu noaptea să devii un Președinte sforăitor.
Deschide-l.
Știu că mori de curios să știi cei înăuntru.
Doar numele ei, Summer Hartley, mă poartă cu gândul...
Uite ! Ai lăcrimat odată acolo! Am văzut.
Haide. Poți să o faci.
Mulțumesc. Da.
- Este un jurnal. - Isuse. Lasă-mă să văd.
Nu ! Stop ! Stai acolo. Nu vom citi asta. Nu putem.
"Băieții sunt cazați dincolo de drum ferestrele lor se văd de la ale noastre.
"Seară este călduroasă și lipicioasă.
"Suntem pe jumătate îmbrăcate, pretinzând că nu ne pot vedea băieții.
"Unele dintre noi sunt mai îndrăznețe. Noua meu prietena
"Emily e dulce
"și stânjenită de toate astea, totdeauna așteaptă să vadă ce fac eu."
Nu te opri ! E o chestie tare. Unde ai rămas ? Ok.
"Este ultima noastră noapte și plănuim de mai multe zile.
"Emily și eu suntem ultimele care pleacă,
"și când coboram pe trepte, o prind pe Emily ferm de încheietură.
"Se uita la mine în sus așteptând și am știut ce se întâmpla în continuare."
- Știi? - Cred că mi-a venit o idee.
Oh, Doamne!
Ce vrei să faci? Asta e marfă bună, omule!
Stai un minut.
Asta e Emily a ta?
Noapte bună, Russell!
Ea e ciudată!
Pune poza înapoi!
Oo!
Cine este? - Will Hayes. Am sunat mai devreme.
Ești de la martorii lui Iehova?
Nu.
Imediat.
Hi.
- Intră. - Ok.
Închide ușa după tine.
Închide zăvorul!
Summer să te țin bine. Se întoarce. Vrea să o aștepți.
- Ce ai aici? - Nu știu. Ești tatăl lui Summer?
Da. Sunt tatăl ei.
- Bei ceva? - Nu. Nu. E prea devreme pentru mine.
Devreme. Ești proaspăt la birou, nu-i așa?
Zi-mi despre tine. Care-i afacerea? La ce aspiri tu?
Care e visul tău? Care e fascinația ta?
Ce vrei să fii când o să fii mare?
- Stai jos! - Ok.
Ce o să faci acum ? Tu...
Stai, nu-mi zice. Lucrezi pentru tatăl tău.
- Nu. - Nu, nu-mi zice!
Wall Street. Nu!
Pupi fundurile de la câțiva fandosiți la o firmă de avocatură din centru.
- De fapt... - Nu ! Renunț. Cu ce te ocupi?
Lucrez pentru Bill Clinton. Candidează pentru Președenție.
Nu.
Știu cine este Bill Clinton.
Da, de fapt, știu multe despre Bill Clinton și despre mama lui.
- Chiar? - Da.
- Cu ce te ocupi? - Cu ce mă ocup?
Beau!
Fii bărbat.
Și iată ! Nu e chiar bine?
Înghite!
Deci povestește-mi de Bill Clinton.
Hei. Treze?te-te.
Vrei o aspirină?
- Trebuie să fii Will. - Hi.
Te-am văzut cum bei cu iubitul meu la masă.
Nu e tatăl tău? - Asta ți-a zis?
Hm.
Este supraveghetorul meu de la teza.
Oh.
Ce altceva ți-a mai zis?
Mi-a zis cum să fiu un bărbat adevărat, opusul la ceva de genul
- băiat-bărbat ce par să fiu. - Ai învățat ceva?
Da, este multă băutură implicată.
De altfel amenințarea și bătaia.
- Sex? - Da.
Deși asta nu s-ar putea numi un bărbat adevărat.
Cum i-ai zice?
Am ceva pentru tine. Asta e de la Emily.
- Nu am vorbit cu ea de ani. - Stăm împreună îndrăgostiți.
Uh-huh.
Oh, te rog ! "Tati".
Oh, haide ! Nu.
Oh, asta e...
Ai citit asta?
N-am citit.
- Am citit o pagină. - O pagină.
- Două pagini cel mult. - Două?
Și partea în care tu și Emily vă atingeți și vă sărutați.
- Oh ! Partea aceea, da. - Incredibila descriere. Parcă aș fi fost acolo.
Ești o bune scriitoare. Adică...
Cred că ar trebui să-l păstrezi. Ar trebui să-l citești când ești singur.
- Nu pot. E jurnalul tău, nu pot să fac asta. - Nu, chiar, chiar. Doar că, nu mai am nevoie de el.
Deja i-l am în memorie, o să ți-l las pe masă.
Am o copie pe hard cu el. Asta ar fi drăguț pentru mine.
M-am gândit de ce Emily a vrut ca eu să-l primesc de la tine.
Hm.
Hampton?
- Hampton? - Vrei să stai cu noi?
El e Hampton Roth. E un scriitor incredibil.
- Cartea sa din campania lui McGovern e... - Da.
- Tu... - Da. Noi am.
Uite, de fapt ai făcut vreodată sex cu un sexagenarian?
- N-am făcut. - Ei, atunci nu-l judeca.
Păi, de fapt, nu-l judec. Uită-te la tine.
Ești frumoasă. Ești sofisticată. Ești un scriitor talentat.
Mulțumesc.
Vreau să zic, să rog o femeie ca tine, trebuie obligatoriu să fii...
- Bărbat adevărat. - Exact.
- Greu de făcut asta. - Păi, pe lângă că ești un tip competitiv.
- Îmi pare bine că te-am cunoscut. - Îmi pare bine că te-am cunoscut și eu.
Mă simt oribil să vorbesc despre...
Scuze.
Am fost curioasă.
Hampton mă încurajează să-mi cultiv curiozitatea.
Zice că asta e cheia să devii un bun jurnalist.
Da.
Summer ! La "tati" i-e foame!
- Vorbind de lup. Mai bine plec. Da. - Hm.
Unde naiba ești?
- Ok, ceau. - Ceau.
Da, poate mă suni cândva. Să ieșim la cină.
Aș... Da, Aș vrea la cină.
- Da. - Hei!
- O să o suni? - Ești nebun?
- Păi, ce o să faci? - Ce o să fac?
O să-mi țin ochii pe minge. Cu Emily am un viitor. Avem un plan.
În care e implicat un "menage-a-trois" acum.
Sau "menage-a-quatro", dacă tipul în vârstă rămâne în vedere.
Nu-mi ești de ajutor.
Nu trebuia să deschid jurnalul. E ca și cutia Pandorei, cutia cu sex.
Ce e un "menage-a-trois"?
- Ce? - Un "menage-a-trois".
Este un joc pentru adulți pe care îl fac atunci când se plictisesc.
Oricum. Ce s-a întâmplat cu Emily?
Nimic. Am așteptat să văd dacă vine în vizită,
apoi am decis să fac ceva foarte dramatic.
Cu doar o săptămână înainte de primare, am fost avansat
din băiat cu cornulețe și igienică la fabricat de stegulețe.
Isuse!
Mila!
Stai, te rog.
Ce fac aici?
Mai departe ! Încă un pas! Du-te, încă un pas. Mișcă mai departe!
Încolo, încolo, încolo!
Vreau doar că toți să știe noul însemn e gata.
Arată bine.
Am scris trei discursuri pentru Deputatul Sweeney.
Cum e la liceu?
E din Texas. Numele lui e George Bush. Dar el nu e Președinte.
În schimb, este cel mai mare fiu al lui George și Barbara
și e considerat cheia politicii de la Casa Albă.
Bryant, păi, ai uitat să menționezi că sunt Șerif în Texas.
Oh, ok.
Oameni, tipul ăsta e deștept, du-te înapoi la baseball.
- Fără glumă. - L-a văzut careva pe Hayes?
- Nu. - Nu.
Hayes ! Unde e Hayes ? Hayes!
E adevărat că ai absolvit primul în Madison?
- Da. - Bine.
- Vino. Circulăm. - Circulăm.
Asta e o listă cu absolvenții la Madison din zona New York
Acești oameni câștiga cam 200 de mii pe an.
Tu ai 10,000$ pe fundul farfuriei și luni 15 mese goale la dineu.
Nu putem avea așa, Hayes. Am nevoie să le ocupi cu cineva cu bani.
Stai așa. Gata cu cafeaua și cornulețele?
- Să vedem cum merge asta, ok? - Gareth.
- Ce? - Mulțumesc. Sunt chiar fericit acum.
- Ok, Hayes. - Ok.
- Ăsta e biroul. - Uite aici. Da.
Da, asta-i mișto, hârtie igienică.
Asta e bine pentru că e ironic.
Da, asta e, toată lumea. Biroul meu.
Chiar aici, Am un birou și am o listă.
Și am și telefon. Și un coș gol.
Nu, nu, nu, Chiar nu sunt de acord
Aici Guvernatorul are o problemă de caracter, Doamnă Perleman.
Știai că 50% dintre Americani cred asta
marijuana ar trebui legalizată?
Poftim?
Nu, nu, nu, nu a fost un mare șmecher.
Pe lângă asta, știai că majoritatea Americanilor cred că
războiul din Vietnam a fost o idee teribilă?
Ambele picioare.
Îmi pare rău. Cred că ți-e dor de ele.
Da, Înțeleg concepția ta, dar cred că ar trebui să-ți amintești
că Guvernatorul vine dintr-un oraș numit Hope (speranță).
Și speranță este exact ce avem noi, deci...
Nu, nu, Știu ce e învechit, dar eu mai cred
că câteodată vechi este exact ceea ce are nevoie această țară.
Asta ar fii minunat. Nu, mulțumesc.
Două locuri.
Ok, ca lumea. Mulțumesc, Domnule Bishop.
Da, cina joia următoare.
Da, când am vorbit cu Hillary azi dimineață
a zis că vrea să știe cât de mulți suporteri importanți sunt.
Nu, Cred că ai fii foarte încântat să o întâlnești.
Da.
O masă întreagă ? Nu, este foarte posibil.
O să stați în capul mesei. Sună minunat.
Ok, M-am în lista Ne vedem următoarea joi.
Ok, mulțumesc.
Tocmai am vândut o masă întreagă pentru 50,000$.
Ăsta-i omul meu, Will. Omul meu.
Omul cu igienică ! Omul cu igienică!
Bună seara, Domnilor. Un pachet de roșii, vă rog.
3.60. Taxa nouă, avertisment nou.
Cristoase.
Spune adevărul, prietene.
- A inhalat Clinton sau nu? - Ce mai contează?
Asta-i ca și cum iubita te-ar găsi în pat cu o altă femeie și tu ai zice,
"Dar nu am făcut-o"
- Ce, contează pentru ea? - Da, contează. Pa.
- Bună. - Un pachet de American Eagles, albastru, vă rog!
4.25.
4.25 ? Plătești $4.25 pentru un pachet de țigări?
Nu băga de atâția bani chimicale în el.
- Deci sunt țigări sănătoase. - Cam așa ceva.
Deci dacă nu sunt atâtea chimicale în ele,
ar trebui să coste mai puțin, nu mai mult, nu crezi?
Știi că pun salpetru în țigări,
l-e fac să ardă mai repede și te fac să fumezi mai mult.
Ceea ce înseamnă, ca la sfârșitul zilei, țigările tale costa mai mult, nu mai puțin.
Fata copiator, pentru ce cred că plătești tu de fapt
este imaginea unui vultur și un drăguț pastel colorat.
Ideea ta încrezătoare despre stilul de viață. Restul nu e mai mult decât o porcărie.
- Pariezi? - Sigur.
- 20 $. - Am 20 $.
Un mod simplu de a face 20$.
- Chiar? - Da.
Asta-i mișto. Într-un minut, Voi avea 40.
Ok, vom inhala în același timp pentru aceeași perioadă de timp.
- Da. - Pregătit, stai și.
- E ziua mea astăzi. - La Mulți Ani.
De ce nu ieși să sărbătorești?
Prietenul meu, Lucas, a zis că mă scoate în oraș la cină și apoi la o petrecere.
Dar în ultimul minut, l-a chemat un tip în Philly, ceea ce, bineînțeles, nu se pune problema...
Adevărul este că e mult mai interesat
să fie următorul Kurt Cobain decât să fie prietenul meu.
Cine-i Kurt Cobain?
Faci mișto de mine!
Ce?
Fumează.
Oh.
- Fii atent. - Fii atent.
- Ei bine. - Nu, nu asta.
Satisfacția să am dreptate
și tu să greșești e mai mult decât destul pentru mine.
Păi, niciodată nu am pierdut un pariu, așa că ce poți să-ți dau.
Te scot în oraș pentru cină, o cină onomastică.
- Ce ai spus? - Ca o întâlnire?
Nu, nu asta mă vrut să zic.
Ca o "Mi-e milă de tine"
"pentru că e ziua ta și nu ai planificat nimic" la cină.
- Știi ceva, una din astea. - Păi, îți spun eu ce.
Poți să mă duci la petrecere și apoi poți să pleci,
pentru că n-am nici o șansă să merg acasă singură.
Da, am să o dau peste cap...
Oaa.
Cred că nu prea mă aflu în categoria mea aici.
Ba da, ești.
Deci Emily cum este, ca și, colega ta cea dulce?
- Este uimitor cum faci asta. - Ce?
Felul cum simplifici discuțiile
și apoi să l-e întorci și să dai o completa și negativă conotație.
- Pe bune, de fapt, impresionant. Sunt uimit. - Chiar nu am vrut să fac asta.
- Dar am înțeles. M-am prins. - Și de fapt cred că e foarte drăguț.
- Vezi, iar ai făcut-o. - Chiar?
- Da. - Nici nu știam că o fac.
Este probabil greu pentru tine să-ți imaginezi o relație bazată pe respect mutual.
Fără chiar cea mai mică sugestie despre, sau cum ai vrea să-i zici, masochism.
Păi, înțelegerea ta cu Emily e ca o comedie croită minunat,
atunci de ce nu te însori cu ea?
Ce te poate opri?
Nimic.
- Oo! - Oo!
O prind mâine. Am făcut o rezervare
la un drăguț restaurant francez din cartierul East Side.
Oh, Doamne. Ai să o faci în fața unei săli pline de străini?
- Da, o fac. Ce e rău în asta? - Nu, nimic. Cred că îți dă încredere.
Ce o să spui?
- Încă lucrez la asta. Nu știu. - Oh, ar trebui să repeți aici cu mine.
Ar trebui să repeți cu mine. Sunt de acord cu asta. Voi fii Emily.
Sunt Emily, colega ta cea dulce. E ceva ce ai vrea să-mi ceri?
- Emily... - Stai ! Trebuie să te pui în genunchi.
Nu, n-o să mă pun jos în genunchi.
O să-i placă. O să-i placă să stai jos în genunchi.
- N-o să stau jos în genunchi..
- Ce greșeală. Ok.
- Emily. - Da, William.
Nu m-a fă să râd. Emily,
vrei să te,
hm,
măriți cu mine?
- Nu. - Oh, Doamne.
Păi, ce vrei să spui, "Vrei să te, hm, măriți cu mine ?"
Nu te-am văzut de săptămâni!
Nu prea arăți fericit sau încântat în perspectiva căsătoriei noastre!
Îmi ceri să renunț la...
libertatea mea,
la "joie de vivre" (pofta mea de viață)
pentru o instituție care să eșueze are cea mai mare rata de succes?
Și de ce să mă mărit cu tine, oricum? Adică, de ce vrei să te însori cu mine?
Pe lângă câteva dorințe burgheze de a fi plin de idealul societății noastre
dintr-o vârstă târzie ca să promovezi agenda unui consumator capitalist?
Oh!
Oh, Doamne!
- Ar trebui să te pui în genunchi! - Doar taci!
Aici.
Vreau să m-a însor cu tine pentru că ești prima persoană
pe care vreau să o văd când m-a trezesc dimineața
și singura pe care să o sărut de noapte-bună.
Pentru că prima dată când am văzut mâinile astea,
nu-mi puteam imagina să nu l-e țin strâns.
Dar îndeosebi, când iubesc pe cineva așa mult cum te iubesc pe tine
să te căsătorești este singurul lucru care îți mai rămâne de făcut.
Deci, ai vrea să te...
Hm...
măriți cu mine?
Desigur, Poate.
Am să m-a gândesc la asta.
M-a conduci acasă?
- Vrei să bei un ceai? - Da. Mi-ar place unul.
Hei.
Cum de ai așa multe exemplare cu Jane Eyre?
- E o poveste lungă. - Chiar?
Pare să aibă vreo 300 de pagini sau mai puțin.
Serios, de ce?
Pentru a 13-a mea aniversare, Am vrut o pereche de cercei de aur cu floare,
și imediat tatăl meu mi-a adus un volum copertat cu Jane Eyre.
Și înăuntru, scrisă o inscripție frumoasă, după care mi-a
zis că vroia să fie cercei dar sper să nu fiu supărată
ceea ce a fost tragic pentru mine, a fost ultimul cadou pe care mi l-a dat.
Ce vrei să zici?
A murit trei săptămâni mai târziu în accident.
Isuse. E îngrozitor.
Îmi pare rău.
- Ai citit-o vreodată? - Nu.
Am citit-o în fiecare an de două ori. De fiecare dată e altfel.
Îmi spune diferite lucruri.
Oricum, când am mers la facultate, mama a vândut casa
și undeva departe, Jane Eyre s-a pierdut.
Acum, de fiecare dată când găsesc o librărie la mâna a doua,
M-a uit după copia pe care mi-a adus-o tata de ziua mea.
Știu că nu o s-o găsesc niciodată.
E prostie, e ca și cum asta, e o mică ciudată superstiție...
- Nu e prostie. - Mersi. Hobby.
Ce sunt toate astea?
Oh, sunt unele în care am găsit înscrieri.
"Cu dragoste, speranța și vise la o a doua șansă. Alice."
Ce e asta?
Asta e Kurt Cobain. Este Nirvana. Îți place?
Da, îmi place.
Tu crezi că e ridicol ca eu vreau să fiu politician, nu?
- Da. - Mersi.
Nu, nu, Cred că toată chestia politica, este o nimica toată pentru tine.
Este adevărat. Este foarte adevărat.
Mă întreb dacă tu vrei ca oamenii să te placă un pic prea mult.
Și asta e adevărat.
Ar trebui să-mi doresc să mă urască.
Am să lucrez la asta de acum. Ai ceva șmecherii pentru mine?
Nu, dar poate fii un bun început.
- Da? - Deja te urăsc.
Bun.
Ce vrei să fii când crești mare?
Vreau să zic, ești prea deșteaptă să faci copii xerox
- Și să fii bonă. - Nu.
- Nu știu! - Ce altceva aș putea.
Nu știu și nu știu cum să știu. Știi?
Știi ce aș vrea cu adevărat să fac
Să plec din aceste locuri despre care nu știu nimic.
Să strâng bani.
Dar încă nu-i am ca să pot face asta.
Probabil pentru că sunt prinsă cu tipul ăsta.
Ar trebui să-l părăsești.
Știu că nu-i treaba mea, dar ești prea bună pentru el.
Ești.
- Știi ce-i cu adevărat mișto? - Nu știu.
Noi putem sta aici și nu ne îngrijorăm despre
- Flirt sau chestii de atracție. - Toate chestiile alea.
Foarte mișto.
Da.
Trebuie să plec.
Tâmpitule!
- Oh, Doamne. - E aici!
- Ți-am zis că nu o să-i ia mult timp. - Hi ! Am vrut să-ți fac o surpriză!
- Am zburat mai devreme! - E incredibil!
Tocmai îi spuneam lui Emily cum Arthur te-a trimis în Albany și partea cu avansatul.
- Avansat în echipă. - Da. Cum a fost?
- Cum a fost ? Omule, e minunat! - Minunat.
- Minunat.
- Ești bine? - Oh, da, făceam puțin antrenament.
- Alerg pe scări. - Ok.
M-a duc la birou. Este... O zi mare. Îmi pare bine să te cunosc.
- Și mie. - Ok.
Ok.
Noroc.
- Hi. - Hi.
- Aici. - Da.
Hei.
- E ciudat. Limba ta are gust diferit. - Ce?
Are alt gust, limba ta.
- Asta e ciudat. - Nu e rău. E doar diferit.
Poate e de la apă de aici.
Sau de la balanța PH-ului... Nu știu despre ce vorbesc.
Ți-am zis că New York-ul te va schimba.
- Putem ieși la o plimbare? - Da.
- Doar să luăm puțin aer? - Da, ai putea să vezi New York-ul.
O să-mi placă asta.
Și, oare ți-am zis... - Am vrut să...
- Oh, scuze. Nu, zi tu. - Ce?
Am vrut să zic, ți-am zis vreodată despre ziua în care tata a cerut-o pe mama?
Nu.
Păi, tata i-a dat întâlnire lui mama ca să o ceară în căsătorie
și a fugit la ex-iubita lui, Caroline Hopper.
Și au vorbit, sau uitat unul la altul
și toate sentimentele, au început să apară.
Și s-a gândit,
"Pot să fug acum cu Caroline Hopper,
"să fiu un om fericit.
"Tot ce am de făcut e să o sărut."
Dar imediat, s-a uitat în sus
și și-a zis că mama nu poate fii în colț.
Și din acel moment a știut că nu are nici un motiv să se teamă.
Înțelegi?
Eu sunt Caroline Hopper în povestea asta sau mama?
Oh, Doamne ! Sunt "mama"pentru tine!
- Emily, când te-am văzut în dimineața asta... - Will, te rog.
... Am știut... - Pune asta înapoi în buzunar.
- Stai în picioare, Will. Stai. ... cu o claritate absolută.
- Stai, stai, stai. - N-ai nici un motiv să te temi.
- Să ne mai gândim. - Nu mă tem de asta.
Doar ca ziua asta e...
Will!
M-am culcat cu Charlie!
Am crezut că avem un plan.
Păi, tu aveai un plan, Will. Aveai un mare plan!
- Sigur făceam parte amândoi din acel plan. - Doar că nu pot pretinde
- că fac parte din el în continuare. - Erai acolo
- când l-am făcut. - Și acum nu știu ce să-ți spun.
Cum poți să-i spui cuiva de care îți pasă
că nu vrei pentru amândoi același lucru
- Ei vreau mai mult? - Cel mai bun lucru?
Sigur ai făcut sex cu acel colocatar.
Am fost lașă și îmi pare rău.
Oh, bine.
Mă omori.
Nu, nu te omor. Te las să pleci.
Pentru că dacă rămânem împreună, Will, o să fie mizerabil.
Am să-mi aduc aminte de toate astea...
- Nu e adevărat. ... visele incredibile pe care le aveai.
Apoi, eventual, mă vei urî la maxim.
- Nu. - Da.
Will, nu vreau asta și nici tu nu vrei asta.
Crede-mă.
O să fii bine, Domnule Hayes,
fără mine.
Oo!
Da.
Oo!
Aici Tom Brokaw în New York.
Bună seara. Bill Clinton poate a fost rănit în New York,
dar marea întrebare astă-seară este, cu câte procente?
Pentru că, după toate, el este marele supraviețuitor și într-adevăr învingătorul
după primele date în New York la o distanță confortabilă.
Dă-m roată după lună
Văd pasiune în ochii tăi
câteodată ești o mare surpriză
Pentru că acolo a fost un timp când toți am murit
Hei.
Felicitări.
Am auzit că ți-au cerut să rămâi. Cred că ești foarte fericit.
Da, Da, au zis și sunt. Foarte, foarte fericit.
Chiar ? De ce mă simt ca și cum ma-ș ascunde lângă o lamă de brici?
Și de cleme și de foarfece?
O să fii bine. Dar melodia asta, îți dă o senzație excelentă că trăiești.
Știu. Ce zici dansezi? Să se termine asta.
Îmi pare rău pentru seara trecută.
E ok. Doar că nu credeam că Lucas va fii de acord.
- Sau Emily, dacă contează. - Păi.
Pe lângă asta, tu și eu, suntem ca pisica și câinele.
Da. Da.
- Ulei și apa. - Șmirghel și fund gol
- Asta-i grosolan. E chiar grosolan. - Tu ești fundul.
Da. Nu, mulțumesc.
- Sunt onorat. - Lennon și McCartney.
- Le-a mers bine împreună. - Da, doar la urmă
și dupăia nu mai erau prieteni.
- Cred că putem, în rest, vedem noi. - Cred că putem.
- Enchanté. - Da. Salut.
- Haide, Să dansăm. - Nu.
- De ce? - Ok.
Ești gata? - Da.
Cred că asta a fost cu Emily.
Nu-mi vine să cred că ea să încurcat cu Charlie.
- Nu-mi vine a crede, nici mie. - April era liberă. Poate Summer.
- Oricine altcineva? - Eram prea ocupat.
Eram prea ocupat cu munca pentru campanie.
Oricum, Când Clinton și-a strâns electorii,
Russell și eu am înființat propria firmă de consultanță,
și lucram în campanie pentru oricine.
Consiliul local, senat.
Am făcut-o odată pentru un post de hingher.
Asta-i foarte interesant, Tati, dar cum rămâne cu iubitele?
- Cum rămâne cu mama? - Păi, Am început din nou cu întâlniri.
- Dar nimic serios. - Cum rămâne cu April ? Ce s-a întâmplat cu ea?
Păi, la o săptămână după ce Kurt Cobain a murit să despărțit de iubitul ei
Și a plecat în călătorie.
Călătorie în jurul lumii, doar că așa a visat tot timpul.
Și a zis asta pentru că am zis ceva
atunci către ea la ziua ei.
Oricum, am început să n-e scriem cărți poștale. Ne scriam scrisori
Și înainte să știu, chiar și dacă ne separă o lume întreagă,
am devenit prieteni.
Era în 1994 și New York-ul era plin de o nouă viață.
Multe slujbe, mulți bani.
La început a pornit pe internet. Și peste toate, oriunde în Manhattan
toți aveau celulare.
Poți să mă auzi acum?
Niciodată nu-l opreau.
Și apoi, șeful cel bătrân, Arthur Robredo a dat lui Russell și mie prima mare slujba.
- Tocmai a sosit pentru tine. - Mersi.
În sfârșit intrăm în marea cameră.
- Gareth. - Hayes.
Bună dimineața.
Hei, să înceapă petrecerea.
Care e cuvântul de sus?
Pentru prima dată, New York-ul mă chema,
În locuri de altădată.
"Cea mai periculoasă specie a nației noastre
"nu este ciocănitoarea mare sau câțiva pești de apă dulce.
"Este limba din gura noastră !
"Ascultați cât de trunchiata și bastarda este limba noastră.
"Media vocabularului nostru este o treime din ce a fost acum 100 ani.
"Cuvintele ies din gura noastră și mor la picioarele noastre !
"Peisajul vocabularului începe ciopârțit
"din fașă și driblat de cultură pop,
"otrăvită de obscenități josnice..."
Will?
"... infantilizată de tinerii obsedați de media..."
- Hei. - Hei.
Este favoritul meu bărbat-băiat. Arăți foarte viril.
Mulțumesc, mulțumesc. Ăsta-i scopul.
- Cum e Emily? - Emily.
Joacă la altcineva în jurnal acum.
Oh.
- Cum e profesorul? - Profesorul e minunat.
- E haios. - M-a părăsit pentru o boboacă.
Mi-a spus că e pentru binele meu.
Toți se pare că folosesc formula asta mai nou.
Tu ce ai mai făcut?
Scriu tâmpeniile astea pentru New York Magazine.
Așteptând pentru marea pasa.
"Și 'sintaxa' nu este ceea ce bordelurile din Nevada plătesc la IRS."
- Mă duc să îl ascult pe profesor. - Sigur.
Frumoși ochelari.
"Ascultați-vă copiii, dacă puteți."
Mulțumesc. Scotch, gheață, te rog.
William Hayes!
Din... Nu-mi spune!
Wisconsin ! Da, Statul Brânzei.
Foarte frumos din partea ta să vii la micul nostru zaifet.
- O să mai iau unul, te rog. - Cu plăcere.
Da. Summer mi-a spus că acum scrii discursuri pentru Arthur Robredo?
- Mie mi-a zis că te întâlnești cu o boboacă. - Nu. De fapt, sunt două tinere,
care, într-o zi bună, se ridică la nivelul unei boboace, cred.
Mergi cu mine. De ce ai vrea să muncești pentru un scârțar ca Arthur Robredo?
Din câte îmi aduc aminte din prima întâlnire ești un om cu principii și chiar idealuri.
Nu îmi spune că ești doar un alt cățeluș în costum Armani.
Ai fost minunat, dragule. Este simpatic ? Tu ești simpatic?
- Simpatic ? Da, se descurcă singur. - Sigur, mă descurc singur.
În primul rând, Arthur Robredo nu este un scârțar. A muncit ca să fie unde este acum.
A fost polițist, antreprenor.
E un puțoi. Exact despre asta e cartea mea.
Ia. Citește-o. E gratis.
Frumusețe, idealuri, dragoste, nu mai înseamnă nimic.
- Totul se rezumă la putere și bani. - Am citit toate cărțile tale
și tu ești complet obsedat de putere și bani.
Asta pentru că nu are niciuna. Așa-i, iubire?
Iubire, eu sunt pentru dragoste.
- Așa cum bine știi. - Da.
De asta mă ții prin preajmă.
Să îți țin ambițiile alea extravagante și rapace sub control.
Am un gând.
De ce nu îți folosești scânteia de putere și influența nou obținute
să o pui pe Summer aici de față să scrie un articol despre omul tău Robredo?
În felul ăsta Summer obține o șansă și tu obții publicitate.
- Și tu ce obții, Hampton? - Da.
Cred că dragoste. Mai multă dragoste. Da, asta obțin eu.
Multă dragoste.
- Știam că Summer o să se întoarcă. - Știai?
Știi ceva ? Prima oară, nu voiam ca Summer să fie mama mea.
Dar acum îmi place oarecum. Ai invitat-o în oraș?
Am vrut, dar nu puteam pentru că scria articolul.
- E foarte tare. - Will, este foarte bun.
Ești sigur că nu pare moale?
Nu, e perfect. Este absolut...
Știi, este o parte, totuși, care m-a deranjat cumva.
"William Hayes,
"scriitorul de discursuri al lui Robredo, este și puternic și frumos ca un băiețel."
- Băiețel ? Adică... - Da.
Știi, de fapt scrisesem,
"William Hayes are ochi seducători și aspectul intrigant al cuiva
"ale cărui haine vrei să le sfâșii de pe chiar trupul său,"
dar editorul m-a pus să le schimb.
Nu există loc pentru adevăr în jurnalism.
Mereu ai vrut să fii jurnalistă?
Nu. Până la 16 ani, am vrut să fiu actriță. Voiam să cânt pe Broadway.
Pe bune?
Da, pe bune. E așa de greu de crezut?
Păi, nu sunt actrițele emotive și, știi tu, nesigure?
Ceva în genul ăsta.
Ce vrei să spui ? Că eu nu sunt? Că nu am sentimente?
- Sunt incredibil de nesigură. - Nu spun asta.
- Sunt o persoană foarte nesigură. - Știi ce vreau să spun?
Spun că aș vrea să ascult un cântec.
- Scuze? - Cântă ceva.
- Vrei să îți cânt un cântec? - De ce nu?
- Ai un cântec favorit? - Da.
- Chiar ai? - Da.
Bine.
- Eu sunt un William. - Nu mă întrerupe.
Will, te rog, vrei să o încerci?
Știi, chiar nu îți vine rău.
Știi care e partea haioasă? E 1.000$.
Frank Sinatra, Linda Ronstadt.
- De ce? - O grămadă.
Păi, dacă te uiți pe spatele lor, toate au un cântec în comun, care este...
- "I've Got A Crush On You". - Toate fără excepție.
- Cum merge? - Încă mai am o grămadă.
Da și eu.
- Da, sunt aproape gata. - Da și eu.
Am sforăit?
Știi ce nu am făcut niciodată?
Ce?
Nu am petrecut toată ziua în pat cu un tip foarte tare.
Nici eu.
Vorbesc serios.
Întotdeauna mă gândesc la ceva mai important de făcut.
Sunt dependentă de muncă.
Este foarte rău.
O să petreci toată ziua în pat cu mine?
Nu facem nimic.
Bună, sunt Summer. Vă rog lăsați un mesaj și o să vă caut eu.
Sunt dr. Levenstein
de la Columbia Presbyterian, urgențe. Avem...
Urgențe ? Alo?
- Domnul Roth a avut o ruptură de aortă. - Ce înseamnă asta mai exact?
Gândiți-vă la ea ca la un cauciuc spart pe autostradă
după ce ați mers prea repede prea mult timp.
Cum vă simțiți, domnule Roth? Stați confortabil?
O să supraviețuiesc.
Haide, iubit-o, arată-mi un zâmbet. Am așteptat toată viața să fac gluma asta.
Săracul Hampton.
Vine Summer.
- El ce caută aici? - Bună, Hampton.
Bună.
Un singur lucru au lăsat intact.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu menționa comunitatea.
Nu menționa osmoză.
Mă ucide că ieși cu puștiul ăsta.
Pe bune ? Nu băutura și țigările sau boboacele?
- Astea nu au nicio legătură cu asta. - Nicio legătură cu asta.
Ascultă, vreau să știi că am donat toate organele pentru medicină
cu excepția unuia, care e pentru tine.
- Iubitule, ce frumos din partea ta. - Nu, nu, nu aia.
Inima mea, prostuțo.
Te rog, spune-mi că nu te-ai îndrăgostit de el.
Nu pot să fac asta.
Poți să îmi dai o țigară? O ultimă cerere de la un muribund.
Nu o să se întâmple. Doamne, ești așa un plângăcios.
Nu moare nimeni.
De ce te interesează dacă îl iubesc sau nu?
Tu ne-ai lipit, îți amintești?
Da, păi, mă gândeam că o să îl mesteci și apoi o să îl scuipi.
Ești așa drăguț. Ești un tip drăguț, știi asta?
- Am citit articolul despre Robredo. - Da.
Tipul e implicat în politica din New York de mai mult de 20 de ani
și tot ce descoperi tu e că fața lui are o problemă cu mâncarea?
Ce vrei să spui, Hampton?
Fă-ți meseria.
Nu pot să cred că în sfârșit o să îl întâlnim pe președinte.
- Uită-te la asta. - Uită-te la ea.
Am bătut drum lung de la camera aia de hotel de pe Strada 8.
Mulțumesc foarte mult.
Nu pot să cred ! Nu pot să cred!
Ce idiot a uitat să verifice meniurile și programele?
Nu există emblema partidului pe meniuri sau programe.
Serios?
Lucrătorii hotelului nu vor lăsa pe nimeni să intre în clădire.
Teamsters nu vor putea să facă transmisia prin satelit!
L-a văzut cineva pe Robert Klein?
Am fost cu el acum o oră. Acum a dispărut.
Cred că era complet cherchelit.
De unde am putea să știm noi unde este Robert Klein?
Nu o să vă vină să credeți asta, dar e furtună cu grindină în Chicago.
Cui îi pasă de Chicago?
Nouă. Președintele vine din Chicago.
- Bine, bine. - Nu putem să ne îngrijorăm pentru asta acum.
Lasă-mă să te întreb ceva. Cum ai putut lăsa să se întâmple asta?
- Ce ? Despre ce vorbești? - De ce sari la gâtul ei?
Băieți, băieți, băieți, băieți!
Hei, răsuflați adânc, bine? Uite, să întrebăm în hotel,
să vedem dacă au o conexiune la internet și să găsim o imprimantă.
- Eu îl sun pe agentul lui Klein. - Minunat.
Gareth, bea ceva.
Tu, nu știu cine ești, dar ai șlițul deschis.
Ar fi minunat dacă ai purta lenjerie. Mă duc să verific vremea din Chicago.
Masa șapte e gata. Șase pasta. Doi pești. Să iasă pe ușă, acum!
Poate că nu e în partidul tău,
dar se întâmplă să fie președintele Statelor Unite.
Îți aduci aminte de el? Deci, dacă aș fi în locul tău
- aș scoate oamenii din camion și în... - Gareth!
Nu poți vorbi cu un Teamster așa! Haide.
- Tipul ăsta... - Totul o să fie bine.
Uite, uite, fii atent.
Am descărcat o copie cu emblema partidului.
Dacă ai putea, te rog, să o introduci pe un meniu,
să faci 500 copii, folosește un magazin al partidului. O să fim liberi, aici.
Copii ? Vrei ca eu să fac copii?
Păi, la un anumit timp, toți facem copii. Timpul tău e acum.
Nu e haios, Hayes. Foarte...
Da, foarte matur. Unde te duci?
Să mă plimb! Mă întorc în jumătate de oră.
Ce puțoi.
- Da. - William Hayes?
La telefon.
Mă uit la tine chiar acum.
Și știu totul despre tine și prietenul tău Robredo.
De fapt, știu așa de multe, că aș putea să vă dobor pe amândoi.
Pe bune?
- Cine e la telefon? - Nu vrei să ne întâlnim, ca să afli?
- Unde ești? - Sunt aproape.
Nu am prea multă experiență, în orice este asta.
Te încălzești.
Ești fierbinte.
Ești așa de fierbinte!
Ți-am făcut-o!
Credeam că ești plecată toată vara.
Nu, așa credeam și eu, da' s-a întâmplat o chestie nebunească.
Adică, stăteam pe plaja asta frumoasă din Creta
cu toți oamenii ăia marfă și era și tipul ăsta pe care îl plăceam, Paco,
meditativ și sexi, monosilabic, cu totul genul meu.
Într-o noapte dansam cu Paco și mă sărută,
- un sărut incredibil, adânc. - Scutește-mă de detalii.
- Și eu ce am făcut? - Nu știu. Ce ai făcut?
Am început să plâng.
- Adică, lacrimi curgând pe obraji... - Bineînțeles că ai început să plângi.
... pe care nu le observa, bineînțeles, mâinile lui fiind peste tot corpul meu,
ceea ce era plăcut, ceea ce m-a făcut să fiu și mai supărată,
pentru că într-o secundă
am văzut întreaga noastră relație, din prezent până în viitorul îndepărtat.
Un start incredibil de fierbinte, cu Paco încălzit de dragostea și admirația mea...
- Ce facem aici? - Trebuie să iau ceva.
Durează o secundă.
Și apoi momentul inevitabil și nu știu de ce...
- Bună. - Bună.
Nu știu de ce se întâmplă, dar întotdeauna se întâmplă,
când toată dragostea și admirația ar începe să îl supere
și ar găsi o cale să mă rănească.
Adică, sigur, după, i-ar părea rău.
Deci...
Am decis să îi dezlipesc frumoasele buze de ale mele,
să îi iau mâinile de pe fundul meu,
- și am plecat. - O mișcare bună.
- Am plecat, Will ! De lângă Paco! - O mișcare bună.
- Nimeni nu pleacă de lângă Paco! - Îmi place povestea.
Și am simțit că viața mea s-a schimbat.
Și am realizat că trebuie să spun cuiva.
Când am realizat cine este persoana aceea,
- a fost așa de neașteptat. - Poftiți, domnule.
Este ca și cum ceva ar sta în fața ta
și parcă ai fi prea orb ca să îl vezi.
Ce-i asta?
Am și eu niște vești pentru tine.
De ce ești așa supărată?
Nu crezi că este puțin ciudat să ne scriem de atâta timp
și cumva tu ai neglijat să îmi spui că,
A, te-ai îndrăgostit și, B, te-ai îndrăgostit!
- Ți-am spus că mă văd cu cineva. - Te vezi cu cineva.
Tocmai ai cumpărat un inel de logodnă cu diamant pentru cineva!
Îmi pare rău. Cred că mi-a fost prea frică să îți spun.
De ce să îți fie frică să îmi spui?
Nu știu.
O iubesc așa de mult pe fata asta.
Aș vrea să te bucuri pentru mine.
Nu pot să mă bucur pentru tine. Bineînțeles că pot să mă bucur pentru tine.
Săraca April.
Este ca și caracterul din poveste care întotdeauna este prieten.
Apoi realizează că nu vrea să fie doar prieten.
Vrea să fie iubita, doar că este prea târziu.
Ce vrei să spui?
Nu mă asculți? A venit acasă pentru tine.
Emblema partidului e pe toate meniurile, prietene.
S-a înseninat în Chicago. Președintele va fi aici la ora 8:00.
Unde-i Russ?
O să se întâlnească cu tine și cu Arthur în restaurant.
Sunt mai haios aici.
Nu îmi pot opri piciorul.
Ai venit devreme.
Și eu mă bucur să te văd.
- Arăți bine. - Mulțumesc. Și tu.
- Ce cravată frumoasă. - Păi, știi tu.
Deci, revista m-a rugat să fac o continuare cu Robredo.
- Minunat. - Da, este minunat. Și mai este...
Este...
Citește-o.
- Deja ai scris-o. - Da.
- Chiar a făcut asta? - Da.
De fapt chiar au un prieten care a ieșit din pușcărie mai devreme.
Știi ceva? Cred că s-a întâmplat cu mult timp în urmă
și ești cu mult în fața lui în toate alegerile.
Da, vezi tu, nu cred că asta o să conteze, pentru că este Democratul tare-pe-crimă.
Asta-i...
Când oamenii o să citească asta...
Summer, ascultă-mă.
Dacă o dai la tipărit, noi nu o să supraviețuim.
Cred că o să fie o mare chestie cam o săptămână și apoi furtuna va trece...
Vorbesc despre noi doi.
"Candidat doborât de prietena celui care scrie discursurile."
- Haide. - Îmi fac meseria.
Nu am făcut-o primă dată.
Și dacă nu scriu eu asta, altcineva o va face.
Lasă-i.
Hei, nu preda asta, bine?
Deja ai făcut-o.
Domnul Arthur...
Da, sigur.
Chiar îmi plăcea de Summer.
Nu pot să cred că s-a dovedit a fi așa o...
- Sfărâmătoare de inimi? - Nu.
Oportunistă?
- Târfă. - Maya.
Cum a putut să îți facă asta?
E cum a spus. Dacă nu o scria ea, altcineva ar fi făcut-o.
Și era adevărul.
Și a făcut-o ? A sfărâmat-o?
Ce?
Ce s-a întâmplat când a ieșit articolul?
Ai feștelit-o, omule. Ai feștelit-o pe bune.
Te rog, abține-te. Nu vreau să aud asta acum.
Oricând o să îmi dau seama ce ar trebui să învăț din toate astea,
- o să îți scriu o scrisoare! - Da, abia aștept.
Deci mi-am pierdut iubita, mi-am pierdut slujba și prietenul.
Și pentru un lung timp, nimic nu părea să mai conteze.
Dar nu eram singurul cu probleme.
Nu am întreținut relații sexuale cu femeia aceea,
domnișoara Lewinsky.
Nu am spus niciodată, nimănui, să mintă.
- Alo? - Te uiți?
Acuzațiile acestea sunt false.
April?
Da, April. Cine credeai că este? Te uiți sau nu?
Bineînțeles că mă uit.
Tu crezi că a făcut-o, așa-i?
Nu cred, știu. Uită-te la poza ei. O iubesc.
E exact genul lui.
Deci, ce ți-a luat așa mult timp ca să mă suni înapoi, roșcato?
Credeam că te-am pierdut.
- Parcă au trecut ani. - Te-am sunat acum, așa-i?
Da.
Cum îți merge ? Ce mai faci?
Am o nouă colegă de cameră, Olivia.
Și lucrez la o librărie.
Dar mă gândeam să mă întorc la școală.
Marfă.
Hei, ți-am spus că îmi urăsc slujba?
Obișnuiam să iubesc ce făceam și acum mă simt ca un idiot.
- Te vezi cu cineva? - Eu ? Mă... Nu, nu. Sigur că nu.
De fapt, nu am mai făcut sex de când Clinton a fost reales.
De ce te mai chinui ? Face el destul sex pentru întreaga țară.
Ușor. Ușurel.
Hei, poate ar trebui să te iei după el și să seduci o practicantă.
Știi, ce ciudat că ai menționat asta.
Este o practicantă seducătoare care tocmai a început acum o săptămână.
Minunat. Invit-o în oraș.
Ar trebui, așa-i?
Dar nu cred că am să o fac. Vezi tu, nu vreau un capriciu.
Vreau o chestie adevărată.
Uită de chestia adevărată. Nu o găsești tu, te găsește ea.
Ce înseamnă asta? Nu știu ce înseamnă asta.
Înseamnă că ajungi la o anumită vârstă și abia atunci ești pregătit.
Știi, când ești pregătit pentru copii, să fii de încredere, știi tu...
- Domnule. -... sau o ipotecă.
- Masa este gata. Bine. - Mulțumesc.
Înțelegi ce vreau să zic?
Și persoana cu care ești atunci, deveniți una și aceeași persoană.
Deci tu spui că nu cine, ci când.
- Exact. - Bine. În regulă.
Deci nu a existat niciun tip, niciodată, care să te facă să zici, "El este.
"El este. El este alesul."
Nu.
Bine, atunci de ce nu ești acolo afară, știi tu, la distracție?
Sunt.
- Ești? - Da.
Chiar acum mă văd cu un tip, Kevin.
- Kevin. - Kevin.
Cine dracu' e Kevin?
De unde... Cum se face că, nu ai menționat niciodată nimic despre el?
Îl menționez acum.
Doamne ! Au ceai de mentă proaspătă. Iubesc ceaiul de mentă proaspătă.
Eu iubesc berea.
Depinde de care este înțelesul cuvântului "este".
Dacă înseamnă "nu mai este nimeni" asta este o afirmație complet adevărată.
Hei, sunt April.
Vreau să vorbesc cu tine despre ziua ta. Sună-mă.
Bună. Sper că ăsta e numărul bun. Sună ca tine.
Sunt Emily !
Sunt în New York și mă gândeam
poate bem o cafea și mai vorbim de una alta.
Numărul meu...
Hei, sunt April. Încă trebuie să vorbesc cu tine. Te rog sună-mă înapoi.
Adică, nu mă face să vin până acolo să te bat.
Bine, vin acum!
Doamne, vin.
Da, am auzit.
Ce faci acolo?
- Asta o să porți? - Ce?
La petrecerea ta. Toată lumea te așteaptă.
Hristoase.
Cinci minute ! Cinci..
- Sunt jos. - Ești în regulă?
Da. Am nevoie doar de o secundă întins pe jos.
Văd că ai mâncat tăiței.
Hei, toată lumea atenție, a ajuns!
Mulțumesc.
Bună.
Dumnezeule! Nu mă gândeam că o să fii aici!
Nu puteam să ratez ziua ta de naștere. Toți am venit tocmai din Washington.
La mulți ani, frumosule.
Ce femeie frumoasă chiar aici.
Ai avut șansa ta, prietene.
Hayes.
Haide.
- Îmi pare bine să te văd. - Da. Arăți...
Ca un vagabond, știu.
- Unde-i Kelly? - E chiar acolo.
Azi e prima noapte la distracție de când s-a născut copilul.
Felicitări.
Iran-Contra. Arme pentru petrol, nicio problemă.
Dar puțin "oral" și te-ai îndreptat spre discreditare.
- Fără politică! - Poate el ar trebui blamat.
Stai ! A spus el asta?
De ce nu ? Mi-am pus speranța în el. Toți am făcut-o.
Îl iubești.
Credeam că o să fie diferit de restul clovnilor,
dar tipul ăsta, nici nu poate defini cuvântul "este."
Ce se întâmplă dacă îi dădeau un cuvânt greu, ca "adevăr"?
- Aș vota din nou pentru el. - Într-o clipită.
Will e un car de veselie.
Da, hai să umplem cadă și să scăpăm în ea un prăjitor.
Ar fi timpul.
¶ Mulți ani trăiască
¶ La mulți ani, dragă Will
- Unde este ? Unde-i Will? - Nu știu. Tocmai vorbeam cu el.
Ai ratat tortul de ziua ta.
- Și era făcut de mine. - Făcut de tine.
Îți aduci aminte de cântecul ăla?
De la tine din apartament?
¶ Vino cum ești, ca un prieten
¶ Ca un dușman recunoscut
- "Amintiri, " nu "dușman." - Știu, știu, știu.
- Cineva a băut prea mult. - Nu, nu am băut.
Nu am băut, nu am băut. Nu am băut.
- Ba da, ai băut. - Am băut.
- Doamne, ce frumoasă ești. - Mulțumesc.
Ce?
Chestia este...
Este că te plac.
Întotdeauna te-am plăcut.
"Plăcut."
Ce patetic. Prea neînsemnat.
Pe de altă parte "Iubire"...
Ai fugi de un cuvânt ca ăsta.
Te iubesc.
Sunt îndrăgostit de tine, April.
- De ce nu mi-ai spus niciodată? - Haide.
Știi exact de ce nu ți-am spus niciodată. Nu ai fi niciodată interesată de mine.
Ești un idiot.
- Oprește-te. - Ce?
- Nu așa. - Cum așa?
Uită-te la tine, Will, ești praf.
De ce nu ai putut să îmi spui când aveai toată viața în ordine?
- Dar viața mea e în ordine. - Viața ta e praf.
Tu ești praf.
Viața mea e praf?
Asta e interesant, când vine de la tine, April.
Ai putea să faci orice pe lumea asta, dar tu lucrezi într-o librărie.
Despre ce este vorba?
Măcar am încercat. Am ieșit afară și am încercat.
Uite, îți spun asta ca prieten și jur, doar ca prieten,
dar poate ar trebui să ieși afară și, știi, să primești ajutor.
Să mergi la reabilitare sau reabilitarea vieții sau ceva în genul ăsta.
Nici nu știu dacă au ceva în genul ăsta, dar dacă au...
Bine.
... știi, ai putea fi candidatul ideal pentru asta.
- Trebuie să merg la "reabilitarea vieții"? - Da.
Dispari din fața ușii mele!
April?
Ai dreptate.
Este complicat, așa-i?
Adică, o iubești pe April, care a fost îndrăgostită de Lucas
și apoi se îndrăgostește de tine, dar tu o iubeai pe Summer,
care l-a iubit întotdeauna pe Hampton.
Și acum când ești îndrăgostit de April, ea îl iubește pe Kevin.
Și nimeni nu e îndrăgostit de tine.
Asta-i complicat.
Da.
Și apoi ce s-a întâmplat?
Jane Eyre, Random House, 1943.
Este o ediție minunată, cunoscută pentru coperta cu ilustrații.
Dar în ea are o foarte frumoasă dedicație, cu un citat din carte.
"Fiicei mele dragi, April. 'Inima omenească are comori ascunse
- "păstrate în secret, sigilate în tăcere" - "Sigilate în tăcere...
"'Gândurile, speranțele și visele, plăcerile...
"'A căror vrajă e ruptă dacă sunt dezvăluite.'
"De la tatăl tău iubitor."
- Bună, Olivia. - Bună, Will.
- Ce mai faci? - Bine.
De o vreme nu am mai auzit lungile tale mesaje de părere de rău.
Erau delicioase, așa-i? Îmi cer scuze pentru asta.
- April e aici? - Nu, e la școală.
- Școală? - Da.
- A început un an de absolvire la NYU. - Minunat.
- Dacă vrei să aștepți, ajunge curând. - Mi-ar face plăcere.
Simte-te ca acasă. Trebuie să termin de scris o aplicație.
- Succes. - Mulțumesc.
Hei.
Ce mai faci?
Kevin.
Will Hayes.
O aștept pe April.
Ești același Kevin de care mi-a zis cu ceva timp în urmă?
Sper. Doar dacă nu colecționează Kevini.
Kevin, la telefon!
Oricum, sunt foarte sigur că sunt singurul Kevin care de fapt trăiește cu ea.
V-ați hotărât ce comandați?
- Nu. - Nu?
Will?
William Hayes?
Dumnezeule.
- Chiar tu ești! - Summer.
Arăți minunat.
Mă crezi sau nu, aveam intenția să te sun.
- Sunt însărcinată. - Ești ce?
- Pe bune? - Îți vine să crezi?
- Te rog, stai jos. Felicitări. - Mulțumesc. Mulțumesc.
Cine e norocosul?
- Sam Knowles. - Bine.
Dar nu prea mai am nicio treabă cu el.
- Nu a reușit, așa-i? - Da.
Și, nu am nevoie de un bărbat. Niciodată nu am avut.
Tu ai fost cel mai apropiat din câți am avut.
Nu, pe bune, când eram cu tine, mă gândeam, "El este."
Dar am greșit.
- Nu, nu ai greșit. - Ba da. Așa de mult.
Ascultă,
am o mică petrecere duminică.
Aș vrea să vii.
Ora 4:00. Nu primesc scuze.
Will o să vii ? Te rog?
Știi, să văd dacă reușesc.
- Chiar aș vrea să reușești. - O să reușesc.
Vreau să despăgubesc pe toată lumea pe care am rănit-o vreodată.
Și m-am gândit că o să îmi ia cam nouă luni,
ceea ce este exact la timp.
- Și a plecat. Pa. - Pa-pa.
William Hayes.
- Tată, poate asta nu a fost o idee așa bună. - Ce?
Să îmi spui povestea, această poveste de dragoste și mister.
- Dacă nu îmi place cine este mama mea? - O să îți placă cine este mama ta.
Și nu o să mai trebuiască să aștepți mult, pentru că chiar în acea noapte...
E Summer, așa-i? Și tu nu ești tatăl meu.
Nu e de mirare că nu ai vrut să fii cu ea.
Ușurel, Maya. E doar o poveste.
Și asta are un sfârșit fericit.
Cum are un sfârșit fericit?
Tu și cu mama, oricine ar fi, divorțați.
Ce e așa mare fericire în asta?
Bine, știi ceva? Cred că ar trebui să ne oprim acum.
Nu!
Atunci ce zici de o ceașcă de ceai?
Dacă vrei, o să continui să povestesc. Sună bine?
- Maya? - Bine.
Tată?
Nu pot să cred că ai fumat și ai băut și erai așa o târfă.
Dar tot te iubesc.
Mulțumesc.
În regulă. În regulă.
Nu, nu. Nu o mânca încă! Nu până nu ajungem la banca noastră.
Ești într-o dispoziție bună.
Ei bine, cred că am descoperit cine este mama mea în poveste.
- Pe bune? - Pe bune.
- Ei bine, cine este? - Nu îți spun.
Deci, ultima dată când l-am văzut pe William Hayes,
abia descoperise că femeia pe care o iubea cu adevărat, April Hoffman,
era îndrăgostită de alt bărbat.
Știu. Șocant.
Între timp, a acceptat o invitație
în casa fostei prietene, Summer Hartley,
care, dacă se dovedește a fi mama mea, o să fug în Canada.
Nu glumesc.
- A murit anul trecut. - Da.
- Ai auzit? - Am citit în Times.
- Da. - Da.
- A murit în biroul lui. Infarct? - Da.
Întotdeauna mi-am imaginat că o să își fac o ieșire mai teatrală.
Ceea ce nu au spus e că era cu fata decanului pe canapea.
- Iisuse. - Glumesc.
De fapt, era complet singur și a durat ore până l-a găsit omul de serviciu.
- Vrei să bei ceva? - Îmi pare rău.
- Cred că îți e dor de el. - Da, îmi este.
Astea sunt pentru tine.
- Will. - Da.
Sunt frumoase.
Ca și tine.
- Summer. - Will.
Nu te juca cu mine.
Văd unde vrei să ajungi cu asta.
Într-o secundă, o să spui ceva imposibil de fermecător.
- Pe bune? - Da. O să fie minunat.
Și apoi o să mă dărâmi din picioare și toți știm unde duce asta.
- Nu poate o fată să ducă dorul unui băiat? - Și știi că asta o să se termine prost.
Da, poate,
dar chiar nu am timp pentru durere.
- Deci ce ar fi să sărim peste asta? - Bine.
Destul de cinstit.
Putem fi prieteni?
- Da ! Da. - Da.
- Ne strângem mâna ? Bine. - Să o facem. În regulă.
Știi ceva?
Este cineva aici pe care aș vrea să îl cunoști.
Da. Vino cu mine.
Este o veche prietenă a mea
și cred că voi ar trebui să, știi tu, să vorbiți.
Emily.
O să pun astea în apă.
- Arăți... - Arăți...
Arăți fantastic.
- De ce ești în New York? - Aici locuiesc.
Am primit o slujbă la departamentul de educație al orașului.
- Te-am sunat. - Știu.
- Intenționam să te sun înapoi. - Mincinosule.
- Ți-am pierdut numărul. - Bineînțeles.
- Nu, e adevărat. Știi ceva? - Will...
Bine, dă-mi numărul tău, chiar acum.
O să îl bag în telefon și așa nu o să îl mai pierd, bine?
Numărul meu este 212-664-7665.
Șase, șase, cinci. Vezi ? Acum îl am. Și nu o să îl mai pierd niciodată.
- Oh, nu, te rog, te rog. - Scuze.
- Alo. - Hei, sunt Will.
Îmi pare rău că ți-am pierdut numărul.
Am avut cea mai ciudată amintire a întregii vieți,
una care nu s-a întâmplat, niciodată.
Ce s-a întâmplat cu noi?
Te-ai culcat cu colegul meu de cameră.
Îmi cer scuze.
Și dacă îmi amintesc bine, cred că era "planul" meu, așa-i?
- Planul. Îți aduci aminte? - Da, planul.
Cine vorbește așa?
Nu, nu a fost planul. Eram speriată de tine și de visele tale
și după ce ne-am despărțit, mă simțeam pierdută.
Încă mă simt destul de pierdută, în special când e vorba de relații.
Da.
Da, am fost... Și eu.
Te-ai gândit vreodată
că poate aveam nevoie de un plan diferit?
Stai ! Stop ! Stai puțin. Acum, dă înapoi.
Bine, stop. Acum înainte, încet.
Și acum vine.
Acolo ! Chiar acolo !
Asta este ! Așa mi-am dat seama!
Așa îmi face mama când sunt supărată.
Îmi trece mâna prin păr și îmi spune să fiu strălucitoare
sau să strălucesc ca și soarele și întotdeauna mă face să mă simt bine.
- Se pare că este o mamă minunată. - Este o mamă minunată.
Deci ești absolut pozitiv, 100%, că Emily este aceeași femeie
care vine înspre noi chiar acum?
Absolut.
Este?
- Mamă ! Mamă! - Hei!
Sunt așa fericită că tu ești.
- Păi, cine să fie altcineva? - Nimeni.
- Bună dimineața, Will. - Hei, Sarah.
Mamă, poate să vină și tata cu noi la grădina zoologică?
Da, bineînțeles, dacă vrea.
Știi, iubesc să merg la grădina zoologică. Să mergem la grădina zoologică.
- Ia ghici, mamă? - Ce?
Am învățat totul despre raporturile sexuale ieri la școală.
- Pe bune? - Pe bune.
Pe bune.
Iubesc pinguinii.
Și eu.
Și eu, al treilea.
Știi că pinguinii își păstrează pereche pe viață?
Totuși, domnul Monell ne-a spus
că totuși câteodată, pinguinul și nevasta pinguinului se separă
din cauza tiparului de migrație.
- Migrator. - Migrator.
Ei bine, câteodată se despart câțiva ani, dar întotdeauna se regăsesc.
Știi ce fac pinguinul și nevasta lui
când se revăd după atâta timp?
Își dau capul pe spate,
dau din înotătoare și cântă cât de tare pot!
Bine. În regulă, iubit-o. Să mergem!
Hei, monstrule, a fost distractiv astăzi. Ne vedem joi, bine?
La revedere.
Tată!
- Mulțumesc pentru poveste. - Cu plăcere.
- Am uitat să îți zic care e finalul fericit. - Care este?
Tu.
- Hei, te iubesc. - Și eu te iubesc.
Du-te după mama ta, bine? În regulă, pa.
Ești în regulă?
Da?
Domnule Președinte! Hei, domnule Președinte!
Will Hayes, am lucrat la campania din '92.
Bună. O caut pe April.
Vezi dacă au reprezentație legală, bine?
- Da. - Mulțumesc, John.
Nu pot să cred că faci asta.
- Este minunat. - Mulțumesc.
- Mai fumezi? - Am renunțat.
- Și eu. Locuiești tot acolo? - Stau în Brooklyn.
Mereu pe margine cuțitului.
- Întâlniri? - În prezent, nu. Tu?
- Am divorțat. - Știu.
Am auzit. Îmi pare rău.
De ce?
Întotdeauna ai spus că mariajul este supraestimat.
Da și niciodată nu m-ai ascultat. Erai întotdeauna cu inelele.
- De asta tu și Kevin niciodată... - Doamne, Kevin. Nu. Kevin...
Se pare că întotdeauna îmi lipsea cu Kevin.
Nu știu.
Este ciudat. Nu era niciodată cum trebui. Știi?
Da.
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
Am ceva pentru tine.
Îți mulțumesc din suflet.
Cum ai găsit-o? Adică, unde ai găsit-o?
Asta e cea mai dificilă parte de explicat.
O să sune ciudat.
O am de ceva vreme.
De cât timp?
Ani.
Mulți ani.
Am vrut să...
Intenționam să ți-o dau. Voiam să ți-o dau.
Doar că...
Nu am putut. Și nu știu de ce.
Am vrut să ți-o las. Adică, am încercat. Kevin era acolo și...
Hei, nu am nicio scuză și îmi pare rău.
Este de neiertat.
- Cred că ar fi mai bine să pleci, Will. - April?
Cred că ar trebui să pleci.
Nu i-ai dat-o niciodată ? După atâta timp?
- Știu. Știu. - Dar era de la tatăl ei.
Știu. Știu.
Și apoi ai plecat pur și simplu?
Da.
Cum se face că ai schimbat toate numele cu excepția ei?
Ce vrei să spui?
În poveste, știi tu, cum mama a devenit Emily,
Summer e Natasha care scrie pentru revistă.
Dar nu i-ai schimbat numele lui April. De ce?
De ce ești așa de interesată de chestia asta, oricum?
Pentru că vreau să fii fericit.
Știi...
Sunt fericit.
Crede-mă, tată. Nu ești fericit.
Pune-ți haina pe tine.
- Taxi! - Taxi!
Spunea că îi lipsea ceva cu Kevin,
ceea ce înseamnă, că poate nu îi lipsește cu tine,
- ceea ce este o veste bună, așa-i? - Se poate.
Se poate.
Știai că 35 de oameni încearcă să sară de pe podul Brooklyn în fiecare an?
Majoritatea din cauza decepțiilor în dragoste.
O să țin minte.
- Alo. - Hei. Bună.
Sunt eu, Will.
April?
Ce cauți aici?
Haide, spune-i.
Cine mai e acolo?
Asta ar fi fata mea, Maya.
Ăsta e un fel de trișare, așa-i? Să îți aduci și fata?
Ce ar trebui să fac acum?
Păi, ai putea să ne lași să intrăm.
Nu cred că o să ne lase înăuntru.
Cred că te înșeli.
Haide, să mergem. Să mergem.
Mai stai puțin. O să ne lase să intrăm.
Bine, puștoaico, uite cum stă treaba.
O să număr până la 30, bine?
Și dacă nu ne lasă să intrăm, o să mergem acasă
și nu o să mai vorbim despre asta niciodată.
- În regulă? - Da.
Gata?
- Unu, doi, trei... - Unu, doi, trei...
-... patru, cinci, șase... -... patru, cinci, șase...
-...14, 15, 16, 17... -...14, 15, 16, 17...
Dacă ne lasă să intrăm, spune-i povestea așa cum mi-ai spus-o mie.
- Și atunci o să știe. - Ce să știe?
Nu pot să îți explic. Doar că o să știe.
-...25, 26, 27... -...25, 26, 27...
- 29. - 29.
29 și un sfert.
29 și jumătate.
29 și trei sferturi.
Ce vine după asta?
E timpul să mergem.
Dar asta nu este ceea ce trebuia să se întâmple.
- Știu. - Chiar credeam
că ne va auzi prin interfon și ne va lăsa să intrăm,
să fugă în jos pe scări și să spună...
Ce poveste?
- Am păstrat cartea... - Da?
... pentru că era singurul lucru care îmi rămăsese de la tine.
- Tu trebuie să fii Maya. - Tu trebuie să fii April.
Și acum ce se întâmplă?
Tu ne inviți înăuntru și noi îți spunem povestea.
Bine.